Vi bliver overvåget.
Staten har et hemmeligt system. En maskine, der udspionerer dig.
Maskinen skulle opdage terrorhandlinger, men den ser alt –
– herunder vold blandt almindelige mennesker.
Staten betragter dem som irrelevante. Det gør vi ikke.
Vi jages af myndighederne og arbejder i skjul.
I finder os aldrig. Men offer eller gerningsmand.
Hvis det er blevet din tur, så finder vi dig.
– Hvad har vi her? – Det ligner en selvmorder.
Ifølge hans ID–kort hedder han Abel Mindler.
– Chaufføren er død. – Jeg er ligeglad. Hvor er lastbilen?
John, noget nyt om, hvem der vil dræbe vores kok?
Ja, masser af nyt.
Duk jer!
Wendell Majoki, næste gang holder du dig fra udlejerens kone.
– Hav en god dag. Her. – Hvad fanden?
Vi har lige forhindret et mord. "Tillykke"?
– Vi er næsten færdige, Harold. – Godt, vi har en ny sag.
Forhåbentlig bedre end den her.
Er personlige opkald tilladt? Nej, det er de ikke.
Er der mange andre vikarer, der gerne vil have dit job? Ja.
Forstår jeg? Ja, det gør jeg.
Velkommen til Witherton.
Skal jeg bruge min fridag på det her?
Det er lyden af min døende sjæl.
Walter Dang værdsætter dit metafysiske offer.
Måske blev det hans tur, fordi han gerne vil dø.
Næppe. Han har arbejdet for Witherton i seks år.
Fast job, ingen misbrugsproblemer, ren straffeattest.
Vores kollega, John, forsøger at finde ud af mere.
– Er der noget galt, Harold? – Nej, men det er en satellittelefon.
Vi skal bare undgå bestemte ord.
– Såsom ... Samaritan? – Ja.
Pokkers også!
Lad mig hjælpe.
OPRETTER FORBINDELSE
– Du hedder Walter, ikke? – Hej.
– Sameen. Jeg er ny her. – Hej, jeg hedder Walter. Som nævnt.
Her er de nye ansøgninger om livsforsikringer.
Ingen opkald eller sms'er i fire dage? Hverken venner eller familie?
Og alligevel er der en, der vil dræbe ham.
Elena? Det gør mig ondt med din bror.
Tak, Walter.
Hun hedder Elena Mindler.
Jeg har hørt, at hendes bror, Abel, begik selvmord for et par dage siden.
– Hvorfor var der intet afskedsbrev? – Jeg arbejder på det.
– Arbejder på hvad? – Arbejder på hvad?
Ikke noget. Glem det.
– Det er underligt. – Meget.
Hvad laver han nu?
Det ser ud til, at han reparerer en mobiltelefon.
Han tog SIM–kortet ud og satte det i en ny brænder.
Lad os se, hvor SIM–kortet kommer fra.
Lad os se, hvad der er på det.
Vent lidt ...
Han går. Jeg følger efter ham.
Nej, Sameen. John er nedenunder. Du har andre opgaver.
Han er helt oppe ved gade 150.
– Ved I, hvor han skal hen? – Nej. Hvad med dig, Harold?
Harold? Skat ...
– Hvor er du? – Whistler er til en konference.
Min afdelingschef insisterede.
Jeg skal holde foredrag for 500 bitre akademikere i morgen.
Boston? Atlanta?
Hong Kong. 16 timer på økonomiklasse.
Sameen, kan jeg stole på, at du tager dig af alle de tekniske problemer?
Intet problem. Jeg kan godt være nørd.
Spiser du noget ved min computer?
– Måske. – Spild nu ikke noget. Held og lykke.
Walter er på et halvskummelt hotel i Washington Heights. Sender adressen.
– Måske har han et narkoproblem. – Eller noget værre.
Walters kollega Elenas bror begik selvmord –
– ved at hoppe ud fra brandtrappen på det hotel.
– Hvad har Walter gang i? – Han undersøger brandtrappen.
– Hvorfor? – Måske for at skjule beviser.
– Han har en pistol. – Den er ulovlig. Ikke registreret.
Ved vi, at Abels død var et selvmord?
– Værsgo, professor. – Professor Harold Whistler.
Beth Bridges. Jeg har glædet mig til at møde dig.
Du taler om forsigtighedsprincipper i neuroevolutionære systemer.
Alle dine konklusioner er fuldstændig forkerte.
Du kunne ikke have irriteret mig mere.
"Af etiske hensyn må vi være forsigtige." Men hvad med innovation?
Nå, du er proaktiv.
– Principperne, professor Bridges ... – Professor? Jeg arbejder faktisk.
Forsigtighedsprincipper er den eneste mulighed –
– med tanke på teknologiens konsekvenser.
– Folk har ret til videnskab. – Og ansvarlige videnskabsfolk.
Jeg vidste, at jeg ville nyde Hong Kong.
Hej, Reese. Jeg har kigget på Fuscos rapporter.
– Det var muligvis ikke et selvmord. – Det var jeg bange for.
Abel Mindler, lastbilchauffør. Fyret for et år siden, mistede alt.
– Folk begår selvmord for mindre. – Det tænkte alle.
Ifølge Elena var han deprimeret, men ifølge en hotelgæst –
– hørte hun høje mandsstemmer, inden Abel legede flyvende egern.
– Fulgte ingen op på det? – Politiet troede ikke på hende.
Men måske valgte han ikke selv at dø.
Hvad der end skete, ved Walter noget.
Det sim–kort, han satte i brændertelefonen, tilhører Abel.
Og hvorfor har Walter den døde fyrs sim–kort?
Jeg har undersøgt alt, men der er ingen tegn på kontakt mellem dem.
Men en fyr ved navn Banks Van Hess sendte mange sms'er til Abel.
– Om at Banks er et tåbeligt navn? – Om en vigtig levering.
Van Hess havde en lederstilling hos luftfartsmyndighederne.
Sjovt. Walter er lige ankommet til en lufthavn.
– Holder du øje med ham? – Ja, på en måde.
Undskyld. Kan jeg hjælpe dig?
– Kriminalbetjent Jack Forge. – Kriminalbetjent?
Jeg skulle tale med Van Hess, men døren er låst.
Okay, jeg melder det.
Du risikerer at ødelægge efterforskningen.
– Af hvad? – Mord.
– Okay. – Det er da løgn.
Du er ikke den eneste, der foregiver at være strømer, Reese.
Mr. Van Hess?
Banks Van Hess?
Nej, lad være ...
Lad være.
Jeg aner ikke, hvor det er. Jeg sværger.
Banks ...
– Nu tror jeg faktisk på dig. – Nej!
– Problem? – Det lyder sådan.
Mr. Van Hess? Kriminalbetjent Jack Forge! Rør jer ikke!
Herregud!
Undskyld, vi har travlt.
– Godt gået, Fusco. – Du giver morgenmad.
– Så du dem? – Professionelle. Alle bar maske.
De var lige ved at brænde alting ned.
De vil dække over noget. Og Walter?
– Jeg vil vide mere om ham. – Som hvorfor han leger strømer?
Jeg tror, at han efterforsker noget.
– Såsom Abels død? – Jeg vender tilbage.
Riley, indsatsstyrken.
Undskyld slaget i hovedet, kriminalbetjent.
Vi arbejder altså på samme sag?
Forge. Jack Forge, jeg ...
Ja, vi ...
Mordet har forbindelse til en ny sag, jeg efterforsker.
– Jeg må se at komme af sted. – Jeg kunne godt bruge dig, Forge.
Måske kunne vi udveksle oplysninger?
Ja.
Jeg forsøgte at finde Abels afskedsbrev.
Søsteren bad om hjælp. Jack Forge svigter ikke en dame.
– Nej, men du fandt noget andet? – Ja, Abels telefon.
– Lionel, vi må tale sammen. – Forge. Kriminalbetjent Forge.
Du ser en forbindelse mellem mit drab og en selvmordssag?
Abel Mindler var lastbilchauffør –
– og Van Hess stod for varemodtagelsen i lufthavnen, så ...
– Så du tænker smugling? – Ja, Abels lastbil var nok stjålet.
Nu er Van Hess død.
Hvad nu, hvis Abel ikke begik selvmord?
Jack Forge tror ikke på tilfældigheder.
– Vent. Det der er et offers telefon. – Ja.
Hvor er mærkaten? Bevismærkaten?
– Den er faldet af. – Ja. Har du et øjeblik, Lionel?
Undskyld os.
– Vær nu ikke så pågående. – Han er ingen betjent.
Men han arbejder på en sag, der kan koste ham livet, så vær lidt rar.
Hvad?
Hej, skat.
Kom nu, min ven.
Du er nødt til at spise.
Harold, Bear nægter at spise noget.
– Hvad er der galt? – Han savner dig vist.
Hvem er en dygtig dreng? Det er du, Bear.
Spis nu din morgenmad. Et lille godbid, okay?
En anden ting. Angående Abel Mindler, der måske ikke begik selvmord.
Kan jeg gendanne slettede sms'er?
Ikke hvis SIM–kortet er beskadiget på den måde.
– Prøv skyen. – Skyen?
Tweets, Friendczar og Angler–beskeder lever evigt.
Vi har opnået udødelighed, Sameen.
Selv når vi er døde, lever vores personlige data videre i cyberspace.
Jeg må smutte.
Hvor var vi? Jo, jeg var ved at rette dine misforståelser om dyb læring.
Mit firma er baseret på mine misforståelser.
Du er sponsor. Du har vist succes.
Det får jeg, hvis investoren er interesseret.
– Lad os gå tilbage til hotellet. – Indrøm, at jeg vandt diskussionen.
Er du lige så skeptisk over for neurale netværk, som du påstår?
Jeg stoler mere på mennesker.
– Sjovt, at en forsker siger det. – Jeg er ikke forsker, men økonom.
Løgner. Hvad er din yndlingsligning? Jeg ved, at du har en.
– Den pythagoræiske identitet. – Okay.
– Du er uenig. Hvad med din? – Eulers identitet. Så smuk.
Først forstår man ikke følgerne, men så går det op for en.
– De vigtige konstanter. E, I, 1, 0. – Og pi.
De er alle forbundet.
Essensen af kosmos' hemmeligheder koncentreret i en sonet.
– Måske har du alligevel ret. – Harold dog ...
– Penge! – Hallo!
Her. Bare tag den.
Herregud.
Elena, det er Abel. Jeg har problemer. Ring til mig.
Hej, Walter.
"Hej, hvordan går det? Du er smuk." Godt gået, Walter.
Van Hess, det er Abel. Hvad er det her?
Der står "H.E. patroner". Ring til mig. Jeg åbner de andre kasser.
Reese, jeg ved, hvad Abel og Van Hess smugler.
Våben med højeksplosive patroner.
– Ind i New York? Jeg kommer nu. – Det gør jeg også.
– Hallo? – Forge, vi må tale sammen.
Hej, Walter.
– Hallo! – Hold mund! Duk dig.
Hvad fanden?
Hej, Walter. Duk dig, Walter.
– Hvad var det? – Et gevær. Et stort et.
– Herregud! – Løb. De vil dræbe mig. Ikke dig.
Det minder mig om Kabul.
På en dårlig dag. Hvem er de her folk?
Spørgsmålet er, hvem du er. For du er ikke fra politiet.
Så kører vi.
– Hvor er vi? – Uden for rampelyset.
– Du er som en superhelt. – Nej, det er jeg ikke.
Jo, det er du.
– Lækkert. – Lionel, du er så heldig.
Nu ved vi, hvad de smuglede ind.
– Spørgsmålet er hvor mange. – Hvad er det?
– Barrett XM 109. – Barrett XM 109.
Et topmoderne våben.
Højeksplosive patroner.
Bruges kun i antimaterielvåben. Flænser skudsikre veste som papir.
Samt skudsikre limousiner. De kan skabe kaos i byen.
– Hvordan gør du det der med stemmen? – Gør hvad?
Ikke noget.
Hvem er skurken så? Ham, der hyrede Abel og Van Hess, og så dræbte dem.
Ham, der ringede til Abels telefon. Hvad ved du om ham?
– Han var meget uhyggelig. – Interessant!
Du må vide noget. De forsøgte at kidnappe dig, ikke myrde dig.
De virkede ret morderiske på mig.
– Jeg ved ikke noget. – Jeg sporer opkaldene.
Jeg tager det med på stationen.
Nå, hvad skal vi så?
– Hvor surt! Undskyld. – Det er for din egen skyld. Kom nu.
Hov, en politiscanner. Det er den nye model, ikke?
Jeg lyttede til dem hver aften. De hjalp mig med at sove.
For nogle år siden var der en slags vagt, der beskyttede folk.
Men han drev politiet til vanvid. De kaldte ham "manden i habitten".
Jeg låser døren. Bare rolig.
I øvrigt: Din kæreste er fantastisk.
– Sameen? Vi er ikke kærester. – Hvorfor ikke?
– Den idiot tog min bærbare. – Beklager.
– Jeg ringer til politiet. – Nej.
Han tog mit pas, mit ID.
Tag på konsulatet i morgen.
Vi holder politiet udenfor. Jeg har et visaproblem.
Det er politiet ligeglad med.
Miss Bridges ... Beth. Vær sød ikke at ringe til politiet.
Det er måske heller ikke nødvendigt. Jeg ved, hvor han arbejder.
– Hvordan? – Der var et skilt på motorcyklen.
Lad mig tegne bogstaverne.
– Du har gode øjne. – Stress styrker vist hukommelsen.
Det betyder "Curry Leaves". Det er en restaurant.
– Han leverede for dem. – Så kører vi.
Det her er vanvittigt. Vi må hellere komme af sted.
– Walter er i sikkerhed. Alt i orden? – Jeg får brok af det her.
Supervåbnet er super tungt.
Jeg kunne ikke spore opkaldet til Walter. De må være proffer.
– Signalet blev sendt jorden rundt. – Og?
Værre nyheder. Jeg fandt en anden slettet sms fra Abel.
Det våben, vi fandt, er en prototype.
De fik 20 kasser ind i sidste uge.
Det vil sige 100 stykker.
Og vi aner ikke, hvem der har dem.
Hej. Kriminalbetjent Fusco. Jeg skal aflevere det her.
Intet problem. Skriv under her og her.
Hejsa. Du må være Walter.
Nate Elliot fra FBI. Rart at møde dig.
Riley mener, at du kan hjælpe os med våbensmuglersagen.
Jeg hjælper gerne ordensmagten.
Okay, så kører vi.
Walter?
Våben! Duk jer!
– John? – Beklager. Han kommer med os.
– John? – Smid våbnet!
– Klarer du dig? – Hvad foregår der?
Elias. Kom med.
Elias sender sine folk herhen. Ønsker han krig?
– Klarer du dig? – Ifølge min mor er jeg tykhovedet.
– Vi kører til den sikre adresse. – Jeg skal først mødes med en.
– Sig, hvor Elias er. – Jeg sender adressen. Kom alene.
Den der er ikke nødvendig. Mr. Elias venter dig.
Denne vej.
Hej, John.
– Har du fundet noget spændende? – Væbnet røveri.
Overfald på betjent, forsøg på kidnapning.
Giv mig én god grund til at skåne dig.
Du kan få tre.
Alle sigter mod dit hoved.
Skal vi gå en tur?
Jeg må sige, at jeg er skuffet, John. Som en ven.
Du glemmer, at jeg er en mand med forretningsinteresser.
I våben?
Nej, nej ...
Butikken tilhører min ven, Ricardo.
Jeg kan ikke lide den ulovlige våbenhandel, men nogen må styre den.
Ellers bliver vi til et nyt Chicago, og Chicago er som en Tarantino–film.
Du forsøgte at kidnappe mit vidne. To gange.
Nej, kun én gang. Den anden gang var Armourer.
Det vigtigste er, at jeg får talt med dit vidne.
Du har vist glemt, hvem jeg er. Fortæl mig om denne Armourer.
Han er en våbenmand fra Chicago.
Han har fået 100 af de her våben ind via en forbindelse.
Banks Van Hess. Han hyrede Abel Mindler til at transportere dem.
Ja, men Abel Mindler var en ærlig mand.
Da han forstod, hvad han kørte med, dumpede han lastbilen.
Lastbilen er stadig forsvundet. Våbnene er derude et sted.
Derfor sendte Armourer nogle folk for at tale med Abel Mindler.
Abel faldt, da han ville undslippe dem.
Det er svært at få god hjælp nu til dags.
Men nu ved din mand, hvor lastbilen er, John.
Derfor er Armourer efter ham, og derfor må du give mig Walter Dang.
Det kommer ikke til at ske.
– Han burde være kommet. – Måske er de bagefter.
Jeg forstår i øvrigt, hvorfor du er uenig i mine projekter.
– For dig helliger målet ikke midlet. – Gør det ikke?
Jeg ved, hvordan det er at bygge noget suspekt, der kan hjælpe folk –
– og senere fortryde det. Så det afhænger vel af situationen.
Er du i tvivl om, hvorvidt vi gør det rigtige?
Undskyld mig.
– Hvor er vores ting? – Der.
Vi må hellere smutte.
– Hvor er den sikre adresse? – I nærheden. John er på vej.
– Hvor længe har I arbejdet sammen? – Mig og min partner? Et par måneder.
Jeg mener ikke Riley, men John.
Hemmelig identitet, du ved ... Et par år her i New York, ikke?
Jeg ved, hvorfor folk er ude efter Walter.
– Fordi han har Abels telefon. – Telefon?
Abel kom af med lastbilen, men telefonen fulgte hans bevægelser.
Walter, du har et skattekort i lommen.
– Lad os gå indenfor. – Rører du dig, er han død!
Telefonen! Hvor er Mindlers telefon?
– Hvis du rører dig, er du død! – John!
Kom her ...
Den ramte vist ikke den store blodåre.
Du får ondt i skuldermusklen. Hvorfor kunne Finch ikke være her?
Hvor skal jeg hen? Skurkene vil finde lastbilen med våbnene –
– og så er Walter en død falsk betjent.
Skat?
Armourer har telefonen, men vi har en sikkerhedskopi og GPS–koordinater.
Jeg guider jer derhen. Fortsæt nordpå.
De er her, chef. Alle 20 kasser.
Ja, det er mig. Nu kører vi. Vi har våbnene.
Derfor har jeg ikke længere brug for dig.
– Nej! – Smid våbnene!
Mine herrer.
– Fandens. – Gør det færdigt.
Hjælp!
– Det var på tide. – Det var så lidt.
John!
Jeg fik dig skudt. Jeg svigtede dig.
– Jeg er ked af det. – Her. Du gjorde det godt.
Godt forsøgt.
Du er altså Armourer. Det er en fornøjelse.
De våben ville have tippet magtbalancen. Skulle jeg tillade det?
Han er smartere end dig, gamle dreng.
Det er ikke dig, der står bag.
Det er godt. Det er godt ...
Sig, hvem det er. Så tilkalder jeg en helikopter, der kan redde dit liv.
Fanden tage dig!
– Beklager. – Pyt. Jeg ved, hvem det er.
– Skal jeg dø? – Du er skudt i armen, ikke hovedet.
Det var så fedt!
– Hvad er der sket? – Det er bare en skramme.
Mr. Dang, på vegne af politiet –
– takker jeg for hjælpen med at fælde smugleren.
Et øjeblik. Lad os lige tale sammen.
Nå, Walter. Det, du har oplevet med mig og mine venner ...
Bare rolig. Folk ville alligevel ikke tro på mig.
Angående ham vagten, jeg hørte om. Manden i habitten.
Jeg fortalte ikke det hele. Da han forsvandt, steg kriminaliteten.
Vold, drab ...
Byen havde brug for en afløser, så hvorfor ikke mig?
Men jeg er en klovn, så jeg opfandt kriminalbetjent Forge.
Fordi manden i habitten forsvandt.
Men jeg tog vist fejl? Han var slet ikke forsvundet.
Farvel, Walter.
– Hej. – Jeg vil gerne tale med dig om Abel.
Okay? Kom med.
Lad os tale om din lastbil.
– Elias? – Dominic. Du er svær at finde.
– Du ved, hvorfor jeg er her. – Våbnene er væk. For altid.
– Min ven overser destruktionen. – Din ven John Riley?
– Hvor mange har du med? – Snigskytter? Tre.
Plus Barrett–prototypen, som jeg beholdt for mig selv.
– Jeg burde vel være smigret. – Jeg undervurderer dig ikke.
Du opfandt Armourer til at tage skraldet, hvis det gik galt.
Gjorde jeg det?
Det er anden gang, at du har blandet dig i mine forretninger.
Du burde være blevet under jorden.
Inden vi fik isbrydere, frøs vandet indimellem til. Hele vejen over.
Det så stille ud, næsten dødt. Men det var det ikke.
Det var bare skjult i et stykke tid.
Men efter vinteren vågnede det igen.
Vandet strømmede så hurtigt, at man kunne drukne.
Og nu er det blevet forår?
Jeg har aldrig blandet mig i dine forretninger, kun haft mine egne.
En mand er ikke nogen flod, og du er ikke nogen konge.
Harold, hvad skal du lave i næste måned?
Jeg skal til New York. Noget investorpjat.
– Måske kan vi få os en kop kaffe? – Det vil jeg gerne.
Undgå at blive berøvet indtil da.
Og du installerede det på hendes computer?
Det mener jeg bestemt. Hvad tænkte du på?
Du får godt betalt.
– Pas på hende. Hun er en kælling. – Det må du ikke kalde hende.
Det var det hele. Gå.
– Nød du Hong Kong? – Ja, konferencen var interessant.
Den gav mig idéer til Phase One. Du hører nærmere i New York.
Vi glæder os til at møde dig. Vi ses om en måned.
Godmorgen, sir. En hurtig rapport om Asien.
Opstarten i Guangzhou og fabrikken i Mumbai.
Og pengene til det nye firma i Tokyo.
Elizabeth Bridges.
Samaritan er meget interesseret i hendes algoritmer.
– Hvorfor? – Aner det ikke.
Tekster: Lasse Petersen www.sdimedia.com